www.titlovi.com
Ali bi bivšim borgom bilo bolje če bi bili mrtvi?
Vsi jih sovražijo. Nimajo doma. Nikamor ne pripadajo.
In meni bi bilo bolje če bi bila mrtva?
Sem bivši borg. Nimam doma. Nikamor ne pripadam.
Zakaj si samo ne pristavim fazer na glavo in končam to? -Zato.
Ker bi te pogrešal.
No, si jih našel? -Ja. Vsi so tukaj.
Ali si že pofukal katerega od njih? -Ne, še. -Kakšnega ubil? -Enega.
No, temu se pa reče napredek. Pridi pogledati moje skrivališče.
Pogled na morje. Veliki valovi. Všeč ti bo.
Srečnež.
Hotela sem samo videti če si v redu. -Bom, ko bom na prostosti.
Picard, poskusi to videti iz našega vidika.
Ti izbiraš ali živimo. Ti izbiraš ali umremo. Ti izbiraš.
Mi nimamo nobene izbire. Vi organska bitja nam je nikoli niste dali.
Reči da nimate nobene izbire, je nesmiselno.
Prosim, naj te Romulani ne spremenijo v pošasti katerih se bojijo.
Ustavi jih, Soji. Ne dovoli jim zgraditi tistega signala. Takoj ga izključite!
Bitja katera hočete priklicati bodo verjetno vaša rešitev,
ampak sigurno bodo naš propad!
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
EKIPA CRAZY SRBIN PRODUCTION VAM PREDSTAVLJA:
ZVEZDNE STEZE: PICARD
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
Povedati mi hočeš, da želiš uporabiti te granate, da uničiš rože?
Leteče rože, ki ubijajo ladje. Ne, ne tokrat.
Enkrat sem že prišel ven iz gnezda, spet lahko najdem vhod nazaj notri.
Ti moraš ostati tukaj in vključiti orožje. -Naši starši so umrli za to, Narek.
In še mnogo drugih je dalo svoja življenja. -Našel sem jo, Narissa.
Jaz. Družinska sramota, katero je Zhat Vash odplavil. Jaz sem našel Seb Cheneb!
No, potem pa pojdi. Jaz moram opraviti svoje delo.
Iskreno, malo se ga bojim.
Če ga uporabim preveč, bo. Mi bo pojedel dušo. -No, na srečo, ti nimaš duše, tako.
Ampak kaj dela? Mislim, kako sploh. -Ko mi ga je Saga dala,
je rekla da moram uporabiti svojo domišljijo. -Aha to je rekla, kajne? -Ja.
No, tudi domišljije nimam. -V redu. Chris, to je tvoja ladja. Veš kaj je narobe z njo.
Ni preveč zapleteno. Vmesni reaktor je staljen, moram ga odtaliti.
Kar pa je nemogoče. Moram ga zamenjati,
ampak vzdrževalni replikator je ugasnjen, zaradi tega ker je vmesni reaktor staljen.
No, veš, samo poskusi.
V redu. Prav. Bom jaz poskusila. Imam veliko domišljije.
Za tebe je vse kladivo. Ne. Jaz bom.
Ne obstaja sprožilec ali pa stikalo.
No, mogoče tisto kar je mislila, je da si moraš zamisliti popravilo.
Ali si spet kaj kadila? -Zamisli si, da ni več staljeno.
Veš, zamisli si celotni popravljalni postopek.
Oho. -Ay, caramba.
Kaj se dogaja?
Nič kar bi imelo kakeršenkoli smisel.
Reci. -Kaj naj rečem? -Tiste tri lepe reči.
Prav si imela. -Samo še enkrat. -Odjebi!
Ta zvok pa poznam.
Vse Brucevo delo o prenosu zavesti v sintetično telo mora biti v tisti napravi.
Upajmo. Nimamo več veliko časa.
Veš. To je res izredno dejanje samožrtvovanja iz tvoje strani.
Ampak mislim, da je to tisto kar počnejo mame, kajne?
V redu je. V redu bo. Zmoreš to. Moraš narediti to.
Jaz nisem njihova mama, bedak!
Nekdo meče kamne v mojo ladjo! -Zmerljivi Romulanski fant. -Veza.
Kar daj, vrzi ga! Rad bi videl kaj naredi fotonski torpedo iz te razdalje.
Imam 12 kanistrov molekularnih granat. Jaz pa mečem kamne.
Kaj hočeš? -In ne mislil da ne bova zbrcala tvoje riti, smrduh, ker jo bova. -Raff.
Kaj počneš tukaj, kačjeglavec? -Poskušam rešiti vesolje.
Lahko se borimo naprej, ali pa sodelujemo skupaj. Ustaviti tisto kar prihaja nad nas.
To je vaša odločitev.
JL. JL, javi se. Jebenti.
Gradijo nekakšen oddajnik. Nečemu signalizirajo da pride sem. -Zakaj?
Mi verjamemo da je sintetikom usojeno da uničijo vse organsko življenje.
Temu pravimo Ganmadan. Prostor je pod stražo.
Karkoli že je tisti oddajnik, ne želijo da bi se kdo vmešaval v njega.
Stvar glede Picarda je. -Ja. Vmešavanje je definitivno njegova stvar.
Poskusi še enkrat. -JL, javi se. Admiral Jean Luc Picard, upokojen.
Jebenti. -Rekel sem ti. Ne bodo odgovorili. Sintetiki motijo vse komunikacije.
Feldor stam torret. -Počasi! -Počasi!
Želim. Zelo si želim izbrati živeti. -Počakaj, fant.
Razorožili smo ga in preiskali. Zelo verjetno imamo skupnega sovražnika,
kateri prihaja nad nas. Hotel boš slišati tisto kar je prišel povedati sem.
Altan, jaz. Kaj pa počneš? -Prenašam Sagine spomine v modul V.
Kot spomin za Arcano. -Ampak poškodbe njenega optičnega procesorja,
so pokvarile podatkovni tok, in. Ali potrebuješ kaj?
Ja, delala sem na živčni povezavi za tvojega Golema,
ampak nekatere datoteke so zakodirane.
Bruce je vedno govoril, da je tvoj kripto kung fu najboljši. -No.
V redu. Bom videl če lahko pridem do tistih datotek. Pazi na transkodni potek.
Razumem.
Oprosti.
Še vedno ne razumem zakaj mu zaupamo. Njegova sestra je umorila Hugha.
Potem pa še dobro da ni prišla zraven. -Ne maram te. -Ne?
Kaj pa praviš na Ganmadan? Zato ker če bomo tratili čas za prepiranje, bomo vsi umrli.
In potem bo to manj pomembno, če me maraš ali pa ne. -Počakajte. Kaj je to Ganmadan?
Kako se glasi zgodba? -To je samo to. Zgodba. -Zgodba o koncu. -Česa?
Vsega! -Podobno kot Ragnarok ali pa Sodnji Dan.
Starodavni mit. -Nekateri pravijo,
da izvira še iz časov pred prihodom naših prednikov na Vulkan.
Zgodba o Ganmadanu se začne z dvema sestrama. Twin Khalagu. -Demonoma.
Dvojčici demona, ki sta prišla iz konca časa da bi sprostila Chkhalagu.
Zelo slabe demone. -Eni sestri je ime Seb Natan, prerok.
Igra na bobenj narejen iz kože otrok. Po njem udarja z verigo lobanj,
zelo dolgo in močno, da njeno srce poči od napora.
Drugi sestri je ime Seb. -Seb Cheneb? -Vidiš, vem za njo.
Torej potem veš da nosi rog narejen iz velike peklene pošasti z imenom Ganmadan.
Potem veš da če pihne v rog, da bo sprostila vse Chkhalagu,
kateri so čakali vse od začetka časa. Veš da bo nebo počilo,
in skozi razpoko v nebu, bodo deževali Chkhalagu. Veš za tisoč dni bolečine.
Veš da bodo bile ulice preplavljene z napol požrtimi deli trupel.
Veš da bodo svetovi goreli, in Chkhalagu se bodo gostili in pili kri,
ter si trebili svoje zobe z kostmi. -Ne, nič od tega nismo vedeli.
Mislim, ti res verjameš da je to prerokba? -Ne.
Mislim da je to zgodovina.
In zanimiva stvar glede zgodovine je, da se vedno znova ponavlja!
Končno, naše veliko delo se skoraj bliža koncu.
Molekularne granate. Kratek čas vžiga. Pritisni gumb, vrzi.
Namenjene so bile tistim orhidejam. Ampak sedaj je naša tarča postal tisti oddajnik.
V redu. Počakaj malo. Počakaj malo.
Kako točno mislimo priti nazaj v Sintetično vas? -Vstopili bomo skozi sprednja vrata.
Oh! Hej. Živjo. -In kako bomo naredili to?
Tako da jim bomo pripeljali Romulanskega skrivnega agenta,
kateri je ubil njihovo ljubljeno Sago.
Še vedno te ne maram. -Preverite, fantje.
Poglejte koga smo ujeli včeraj ko se je plazil naokoli.
Mislili smo da ga mogoče hočete nazaj. -Torej, kako bomo uničili oddajnik?
Enotna, koncentrirana eksplozija. Detonacija na daljavo.
Sliši se kot da potrebujemo sistem za dostavo. -Dron. -Vaše orožje? -Seveda.
Molekularno jedro. Ali je stabilno? -Dokler se ga ne detonira.
Razen v metalu, zato mora biti ogrodje, iz karbonskih vlaken, keramike.
Torbe! -Ja, seveda. -V redu.
In ker imajo sintetiki blokado transporterja,
ne moremo nič teleportirati, notri ali ven.
Zato bomo potrebovali način da to prikrijemo.
Ali igraš? -Ja, rad imam to igro. -V redu. Pojdimo.
Hvala.
Picard? Admiral Picard. Zdravo? Ali si? -Še vedno tukaj.
Prav. Vključili bodo oddajnik. Moramo pohiteti. -O čem se gre?
Spravila te bom ven. Resno sem verjela da sem najslabši tajni agent kadarkoli,
ampak sedaj začenjam verjeti da sem mogoče nadarjena. -Ne. Kam pa greva?
Nazaj na La Sireno. Pridi, morava iti dokler so še vedno zamoteni.
Sintetična matrica dokončana. Pripravljen sprejeti živčne engrame.
Stolp je skoraj aktiven. Moramo dobiti čisto vidno polje,
na superluminarni ojačevalec v bazi. -Kako bomo prišli tja gor brez da nas vidijo?
Odlično vprašanje.
Očitno so nas šli iskati. -Glede tega bomo skrbeli kasneje.
Statusno poročilo glede Romulanov. Dajmo, doktor.
Napadalne ladje so oddaljene sedem minut od planeta. -Kakšen znak glede ZF?
Ne, ampak tudi če je tvoje sporočilo šlo skozi, bi oni bili še vedno za Romulani.
Moramo najti način da jih nekako upočasnimo.
In seveda upati, da prispe Federacija. -Ja? In potem?
Mislim, recimo da najdemo način da upočasnimom Romulane. Rešimo Soji.
In potem bodo ona in zlati otroci rešeni,
in bodo lahko na pomoč poklicali Velike Sintetike,
in zgodil se bo pepel in dim. Galaktični biocidni dogodek.
No, očitno je da moramo ustaviti tudi njih! -Pustili so nas, Picard.
Oni so več generacij pred nami. -V enem smislu, da.
Ampak po drugi strani, kot si rekla, so otroci.
In do sedaj, edini učitelji ki so jih imeli, sta bila dva puščavnika.
In pa strah pred uničenjem. Ampak strah je nekompetenten učitelj.
Ja. Oni imajo življenje. Ampak nihče jih ne uči za kaj je!
Biti živ pomeni odgovornost. Kot tudi pravico.
Kako naj se oni naučijo lekcije, v šestih minutah in 11 sekundah?
Tako kot se otroci naučijo večino stvari.
Z primerom. Sedaj, pa poglejmo kako pozorno sem opazoval Riosa.
V redu. -Naredi tako.
Bratje in sestre, takoj ko bo oddajnik na polni moči, bomo začeli oddajati.
In enkrat ko bo signal sprejet, se bo odprl portal,
in naši rešitelji bodo skoraj takoj tukaj. In potem bomo svobodni.
Pazite na njih.
To sem ti hotel vrniti.
Ravnala si pravilno, ko si rekla da je potrebno tvoje kolege sintetike prepričati.
Čustveni sunek, kateri jih bo pripeljal do odločitve katero si hotela da naredijo.
Da zgradiš oddajnik. -Veseli me da vidiš razlog za moja dejanja. -Vidim.
Ampak razlog ni vse. Kako si lahko pomagala tistemu Romulanu da ubije tvojo sestro?
Mislil sem da sem te naučil bolje od tega.
Izkazalo se je, da niste nič boljši kot mi!
Daj no. Premakni se dekle, premakni se.
Torej, kako bomo zadržali 218 vojnih ptic predno pride sem ZF? Če sploh pridejo.
Ali ti ne odgovoriš, ker delaš napetost, ali pa?
Doktor Jurati, trenutno poskušam pilotirati ladjo, prvič po zelo dolgem času,
brez da bi eksplodirala ali pa strmoglavila! Če ti je to prav?
Ne, totalno dobra odločitev. Ena nemogoča stvar naenkrat.
Soji! Prosim! Ni ti potrebno početi tega! Soji! Prosim! Delaš napako!
Soji!
Zaznano lansiranje. Poskušam naciljati tarčo.
Odvrzi orožje! Čez rob.
Umakni se od konzole.
Neoborožena sem. -Resnično dvomim o tem.
Veš, ti si dokaj lepa. Ali pa bi lahko bila. Če ne bi bila nagnusna mešanka.
Prihajajoči warp signali. -Ali bi to mogoče lahko bila ZF, ali ne?
General, zdi se da so skoncentrirani v enem naselju. -Sterilizirajte celotni planet!
Prihajajo orhideje. -Pa poglejmo koliko časa nam lahko dajo.
Žalostna kraljica Annika. Stara je bila šest let,
in vse kar je dobila za svoj rojstni dan je bila asimilacija.
Zakaj nisi samo prislonila fazer na svojo glavo in končala to?
Zato ker še vedno živim zaradi tega. To je za Hugha!
Sedaj bi bil mogoče pravi trenutek da odkriješ skrivni načrt.
Enkrat ko bodo te orhideje opravile,
bo še vedno 200 Romulanskih bojnih ladij, in mi sami.
Če pogruntaš način da nas spraviš ven iz te zagate, jo bodo poimenovali po tebi.
Manever Picard. Ne, počakaj. Saj to že obstaja, kajne?
Naredil si da je izgledalo kot da je bila Enterprise na dveh koncih naenkrat.
To je bil Stargazer, in to je že zelo dolgo časa nazaj.
To bi bilo neuporabno ob tako velikem številu sovražnih plovil.
Morali bi pomnožiti senzorske slike, in potem najti nek način da jih razpršimo.
Tako kot antično bojno letalo, razdeliti odsev da bi prelisičilo radarski sistem.
Ja, in kako usrano bomo naredili to? Če bi samo imeli,
čuden temeljni replikator polja z nevrokatamičnim vmesnikom.
Poglej moj obraz.
Picard, kaj pa počneš? -Soji,
hočem da premisliš o tvojem trenutnem početju, in izključiš oddajnik.
Saj veš da se to ne bo zgodilo. -Nekaj imam.
In to hočem dati tebi in tvojim ljudem. In, upam da si boš premislila.
In kaj je to? -Svoje življenje. Picard, konec.
Orbitalna obramba uničena, general. -Vse ladje, naciljajte gnezdo gnusob!
Smo pripravljeni? In vse bodo imele warp podpis? Na moj znak.
Kaj je tisto? -Neznano plovilo. Skeniram.
Ignorirajte ga! Pripravite planetarno steralizacijo vzorec številka pet.
Agnes, sedaj! Sedaj! Sedaj!
General, na stotine jih je. -Prerazporedite distruptorje. Napadite jih!
Ne!
Picard, si v redu?
Ne.
Vključili so oddajnik. -Nadaljuj z steralizacijo, vzorec ciljanja!
Na moj ukaz.
Tukaj so. Admiral, uspelo ti je.
General, njihova vodilna ladja nas kliče.
Aktivni kapitan Will Riker poveljujem USS Zheng He. -In?
In moja dolžnost je da vas obvestim,
da je Združena Federacija Planetov označila planet Ghulion 4 v sektorju Vayt,
pod zaščito Zvezdne Flote! Po pogojih ki so navedeni v pogodbi iz Algerona.
Prepozno. Naša pravica za ta planet ima prednost! Umaknite se! -Bojim se da ne.
Imam prednostno prošnjo za odprtje diplomatskih pregovorov,
in zaščito prebivalcev Ghuliona 4.
General ali Komodorka, ali kakorkoli se že imenujete,
trenutno sem na mostu najbolj trdne, najhitrejše,
in najmočnejše ladje katero je ZF kadarkoli dala v služenje.
In za svojim hrbtom imam celotno floto takšnih.
Naši fazorji so usmerjeni na vaš warp pogon.
In nič me ne bi naredilo bolj srečnega,
kot da mi date izgovor, da lahko zbrcam vašo izdajalsko Tal Shiar rit!
Ampak namesto tega, vam bom samo enkrat rekel, da se umaknete.
General. Vaši ukazi? -Resetirajte sistem za orožje. Pripravite se za boj!
Vključite orožje, deflektorji na polno!
Picard?
Vem.
Moram govoriti z Soji, na odprtem kanalu. -Nisi zmožen.
Daj mi malo polisinefrena. 20 miligramov. -Ne.
Jaz. -To bo samo upočasnilo neizbežno.
Naredi to!
Odpri kanal. Sedaj.
Picard. -Soji, prosim izključi oddajnik.
Pokaži jim v kakšni veliki zmoti so glede tebe.
Ti nisi sovražnik! Ti nisi uničevalka!
Če jih to ne bo prepričalo, potem bodo morali odgovarjati Federaciji.
Te isti Federaciji katera nas je prepovedala,
in nas zavrgla kot kup starega železa? -Če bi vas hotelu uničiti Soji,
potem bi združili moči skupaj z Romulani.
Naši fazorji bi sedaj bili usmerjeni proti vam. Niso! Ne bodo!
In veš zakaj? Zato ker vam zaupamo, da se boste pravilno odločili.
Jaz ti zaupam, Soji. Poznam te. Verjamem v tebe.
Zaradi tega sem rešil vaša življenja, zato da boste lahko vi v zameno rešili naša.
To je celotni smisel. Zato smo tukaj. Da rešimo drug drugega.
Uničili so oddajnik. Kakšni so vaši ukazi?
Kapitan, izgleda da se Romulani umikajo. -Odlična odločitev. Prekličite rdeči alarm.
Sedaj pa se pripravite da vas pospremimo ven iz Federacijskega vesolja!
To ne bo potrebno. -Res, to sploh ne bo težava.
Will. Kako si pa?
Ko sem slišal da si poslal klic na pomoč, sem prosil za začasni vpoklic.
Samo zato ker te nisem poskusil odgovoriti od tega,
to še ne pomeni da sem te hotel pustiti da greš sam.
Jaz naj bi posedal v gozdu in delal pico, medtem ko bi se samo ti zabaval?
Admiral Picard. Prepuščam vam to situacijo v vaše zmogljive roke.
Hvala ti Will, ker vedno kriješ moj hrbet. -Učil sem se od najboljših.
Od tukaj naprej bom zmogel. -Se vidimo naokoli, moj prijatelj. Riker, konec.
Nasvidenje.
Picard.
Doktor. -Picard! Picard.
Ali bi jo želeli dokončati, kapitan? -Ne.
Ne želim da se igra konča.
Picard! Jebenti!
Vse je v redu. -Počakaj, kaj se dogaja? Kaj je narobe z njim?
Njegova možganska nepravilnost. Slabša se.
Ali ga lahko spravite do medicinskega laboratorija,
ali pa do bolnice na eni od vaših ladij? -Nima smisla, kajne doktor? -Ne.
Umikam blokado transporterja. Teleportirala vas bom sem.
Ne. -Vse je v redu. Vse je v redu. -Ne. -Kaj si ravnokar naredil?
Dal sem ti izbiro. Ali bi postala Uničevalka, je bilo odvisno samo od tebe.
Vedno je bilo.
Elnor.
Raffi. -Ja, JL? Točno tukaj sem. -Imela si kar prav.
Glede česa, JL?
JL.
Si slišala? -Ravno sedaj.
To je nadomestilo za alkohol tukaj. Res ti ne priporočam to.
Rekel sem da tega ne bom več naredil, potem pa sem usrano spet naredil to.
Enako.
Nikoli več ne boš naredila česa?
Zelo veliko stvari. Ampak ta trenutek,
ne bom nikoli več ubila nekoga samo zato ker si to zasluži.
Samo zato ker se mi zdi narobe, da so oni še vedno živi.
Ti?
Nikoli več ne bom sprejel pravičnega,
okorelega starega kapitana zvezdne ladje v svoje srce.
Nikoli več ne bom moral stati tam in gledati kako umira.
Ali je obstajalo nekaj kar bi lahko naredil, da bi preprečil to?
Ne. Mislim da ne.
Potem sem zmagala.
V redu je. V redu je. Vse daj ven.
Kar joči. Imam te.
Še ene usrane sanje. -Ne, kapitan.
To je zelo masivna kompleksna kvantna simulacija.
Mislim, kakorkoli že, iz tvojega zornega kota,
da me slišiš govoriti, bi bilo to na mestu v sanjah, katere imaš o meni.
Če si sploh kdaj sanjal o meni. -Celi čas sanjam o tebi. -Zanimivo.
Ali imaš na sebi obleko v kateri si umrl?
Data, ali sem jaz mrtev? -Ja, kapitan.
Se spomnite da ste umrli? -Mislim da se.
Nekaj v moji glavi, se je zdelo kot da je samo odšlo stran.
Kot da bi se zrušil otroški grad iz peska.
Zavedam se da sem bil ubit leta 2379, ampak ne spominjam se svoje smrti.
Moja zavest obstaja v masivni kompleksni kvantni rekonstrukciji,
ki je narejena iz kopije spominov, katero sem naložil v B4, tik preden sem umrl.
Ti se ne spomniš svoje smrti. Jaz pa je ne morem pozabiti.
Očitno sem končal svoj obstoj, v upanju da bi podaljšal tvojega. -Tako je!
Predno sem komaj spoznal naravo najine zadrege, si jo ti dobro skril in izvršil.
Bil sem besen! -Se opravičujem, kapitan.
Ampak nisem prepričan da bi lahko ravnal drugače. -Res je.
To bi mogoče lahko bila najbolj Datina stvar, katero si kadarkoli naredil.
Vedno sem si želel, da bi ti lahko rekel. Da mi je žal, ker si bil to ti in ne jaz.
Kapitan, ali obžalujete da ste žrtvovali svoje življenje za Soji in njene ljudi?
Niti za trenutek. -Zakaj bi potem mislili da jaz obžalujem,
ker sem žrtvoval svoje življenje za vaše? -Aha.
Si rekel da je vse to samo simulacija? -Ja, gospod. In to zelo zapletena.
Moji spominski engrami so bili odvzeti iz samo enega nevrona,
katerega je rešil Bruce Maddox,
in potem je mojo zavest ponovno obnovil moj brat, doktor Altan Soong.
Ne dam veliko na njega.
Soongi so lahko, mislim da bi pravilna beseda bila, naduti. -Aha.
No, karkoli je že to, te je zelo lepo videti, Data.
Videti tvoj čuden, lep obraz.
Ena izmed mnogih, mnogih stvari katere sem obžaloval po tvoji smrti,
je bila da ti nikoli nisem povedal. -Da si me imel rad.
Vedoč da si me imel rad,
tvori majhen, ampak statistično zelo pomemben del mojih spominov.
Upam da vam bo to prineslo malo utehe, gospod. -Prineslo mi jo je. Hvala ti, Data.
Zato bi vas rad vprašal če mi lahko naredite uslugo. -Seveda. Karkoli.
Ko boste odšli. -Odšel? Žal mi je, ne razumem. Mislil sem da je to simulacija.
Ja, gospod. Ampak vi niste.
Predno so vaše možganske funkcije prenehale obstajati,
sta doktorja Soong in Jurati, z pomočjo Soji, lahko skenirali,
označili in prenesli kompletno živčno sliko vaše možganske podlage.
Ali moram oditi? -Ja, kapitan.
Hotel si da ti naredim uslugo. -Ja, gospod.
Ko boste odšli, bi vam bil nadvse hvaležen, če bi končali mojo zavest.
Želiš umreti? -Ne ravno, gospod.
Želim živeti, pa čeprav kratko, vedoč da je moje življenje zaključeno.
Umrljivost daje pomen človeškemu življenju, kapitan.
Mir, ljubezen, prijateljstvo. To je neprecenljivo.
Zato ker vemo, da ne morejo zdržati.
Metulj kateri živi večno.
V bistvu sploh ni metulj.
Dobro.
Naredil bom to kar prosiš.
Hvala vam, gospod.
Nasvidenje, poveljnik. -Nasvidenje, kapitan.
Pozdravljen, gospod.
Ali sem resničen? -Seveda si.
Povejte mi o tem telesu. O tem, Golemu.
No, nima nobenih dodatkov, mislim nobenih super moči.
Vedel sem da se ne boš hotel navaditi na nekaj novega.
Ne po 94 letih v istem telesu, z istim obrazom. -Aha. Že vidim.
Ampak, vse je novo. Vse deluje. -In možganske nepravilnosti ni več, za vedno.
Neverjetno.
Ampak, saj me niste naredili nesmrtnega? -Umiri se, človek.
Vsi so pazili. Poskrbeli smo za tebe.
Ustvarili smo celični algoritem, kateri bi ti moral dati več ali manj enako let,
kot bi jih lahko pričakoval brez možganske nepravilnosti.
Ne bi se branil še dodatnih deset let. Dvajset?
No, doktor Soong, moram se vam zahvaliti. Moj dobitek je vaša izguba.
Ampak sedaj bova imela oba nekaj za izgubiti.
Izpolniti moram obljubo.
To veliko pove o razumu poveljnika Date,
da ko gleda na človeško raso, z vso njeno nasilnostjo in pokvarjenostjo,
ter svojevoljno ignoranco. Je še vedno lahko videl prijaznost,
neizmerno radovednost, in veličino duha.
In on si je želel bolj kot karkoli drugega, biti del tega.
Biti del, človeške družine.
Mi smo iz takšnega materijala, iz katerega nastajajo sanje.
In naše majhno življenje, je zaokroženo, s spanjem.
Čas je.
Soji, prenesla si tako veliko, in potovala tako daleč,
da najdeš pot domov. Sedaj boš pustila vse to za sabo.
Mislim da sem samo bolj primerna za popotovanja.
In sedaj ko so preklicali prepoved glede sintetikov, lahko svobodno potujem. -Aha.
Tudi jaz.
Ste pripravljeni, Admiral?
Pojdi!
KONEC SEZONE
Prevod in Priredba:BABA VANGA & CRAZY SRBIN (FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com